Denne filmen har blitt til under en heldig stjerne.
La Fourche.
Kl. 14.07
Saint-Lazare.
Kl. 14.07
Champs-Elysées-Clemenceau.
Varenne.
God dag.
Jeg har reservert et rom. Sophie Baroud.
- God dag. - Jeg har reservert. Sophie Baroud.
Kl. 14.30
Esplanade de la Défense.
Dørene åpnes på venstre side.
Esplanade de la Défense.
God dag. Jeg har en avtale med ministeren.
- Henvend deg i resepsjonen. - Ok, takk.
Kl. 15.15
- Hva skjer? - Det virker faen meg ikke.
- Prøv å gjøre det sakte. - Det virker ikke, sier jeg.
Det er Fred ved inngang 4. Lås opp N7. Det er et bud.
- Jeg sier ifra når du kan låse. - Skal den stå ulåst?
- Ja, en liten stund. - Pass godt på, da.
- Ok. Over og ut. - Mottatt.
- Kan jeg få kredittkortet ditt? - Ja, selvfølgelig.
Takk.
- Er det noe galt? - Nei, nei. Jeg kommer straks tilbake.
Kl. 15.15
Vil du betale med kortet?
- Nei, kontant. - Det er ingen underskrift på baksida.
Kl. 15.30
Jeg tar trappa.
Fy flate, så treg du er.
- Den er til David. - Ok.
God dag.
Kl. 15.30
Monsieur Devaux? Har du en avtale kl. 15.30?
- Kom med meg. - Takk.
Hvordan går det på Sciences Po?
Det er førsteåret av masteren, så om to år er jeg ferdig på ENA.
Utmerket. Hva studerer du nå?
- Offentlig rett. - Oi.
Det er ikke så vanskelig.
- Hva heter læreren din? - Jean-Bernard Auby.
Han er veldig god.
- Du har vært her før, ikke sant? - To ganger.
Da viser jeg deg ikke rundt. Hvordan har faren din det?
Kl. 16.18
Hvor er du?
Benken på plassen.
- Ville du noe? - Mamma vil snakke med deg.
Hun fant visst noe på PC-en din. Hun begynte å gråte og skrike.
- Begynte hun å gråte? - Ja, og hun slo i veggen.
Hvorfor roter hun i tingene mine?
- Hva har du på PC-en din? - Bare noe dritt til skolen.
- Hva da? - Ikke noe.
- Si det nå, da. - Jeg drar hjemom, så stikker vi.
- Synger du ikke for oss, Yacine? - Nei. Jeg er ikke noen hoffnarr.
Han er ikke noen hoffnarr.
Om en time må jeg altså på jobb.
Hvis de ikke har kalt meg inn om en time, stikker jeg.
Du er gæren.
Du kommer til å kjede deg i hjel i den parkeringskjelleren om natta.
Heller det enn en sjef som hundser med meg konstant.
- Hvor mange tar de inn? - Aner ikke.
- Søker dere jobb begge to? - Bare han. Jeg har jobb.
- Har du vært arbeidsløs lenge? - Nesten et år.
Et år? Fy flate. Leter du skikkelig?
Hver eneste dag, men det er ingenting å få.
- Har du vært arbeidsløs lenge? - Nei, ikke så lenge.
- Får man svar med en gang? - Det tror jeg ikke.
Men de ringer nok ganske kjapt.
- Har du prøvd dette før? - Nei, det er første gang.
- Enn du, da? - Nei.
- Hva gjør du, da? - Jobber på en restaurant.
Jobbskaping i små og mellomstore firma
Nedskjæringer hos HSBC med opptil 50000 oppsigelser
- God dag. Er du kunde her? - Ja.
Får jeg be om kontonummeret ditt?
Det kan jeg ikke utenat. Jeg skal bare sette inn en sjekk.
Kan du vennligst vise noe ID til kameraet?
Beklager, jeg har ikke noe med, men jeg har konto her.
- Navnet ditt, takk. - Devaux.
- Fornavn? - André.
- Fødselsdato? - 17. september 1992.
- Adressen din? - Rue du Bac 64, men...
Jeg har klaustrofobi. Kan du slippe meg inn?
Vi har nye sikkerhetsregler.
"Situasjonen minner om Chile på 70-tallet-
- da Nixon lot Allende bli veltet for å unngå mer uro i USAs bakgård."
"'Få økonomien til å brøle, ' sa Nixon, og så kom Pinochets kampvogner."
"I Hellas var det mer moderne metoder."
- Ville du hjelpe meg? - Ja, jeg er klar.
Se her. Det er alle emnene fra i fjor.
I historie har du fire timer på deg til å skrive en oppgave.
Tre emner om det 20. århundret. I fjor var det:
"Økonomisk vekst, globalisering og sosiale forandringer etter 1850."
"Krig og totalitarisme etter 1900" og "Frankrike ved århundreskiftet".
- Hva tok du? - Totalitarisme, som jeg hadde lest.
Bruk samme mal.
Første del: A. Problemstilling. B. Redegjør for problemstillingen.
Annen del: C. Du greier ut om emnet for å få det avgrenset.
D. Konklusjonen din.
Du kan komme med en utfordrende teori. Eventuelt noe politisk ukorrekt.
Selv om den ikke faller i smak, vil de gjerne ha litt debatt.
Hva var teorien din?
At det 20. århundret viste-
- at "det perfekte demokrati" selv skapte fienden sin.
Og at det må dømmes på bakgrunn av sine fiender, ikke resultatene, som...
Jeg fatter ingenting.
Man kan hevde at sivilisasjon skaper betingelsen for sivilisasjonens fall.
- Jeg søker ikke. - Når du har kommet inn, er det topp.
Topp? Ærlig talt, det stedet dreper all tankevirksomhet.
- Du kan godt tenke selv der. - Vi ender som fedrene våre.
- Ligner de hverandre? - Helt klart.
- Ligner jeg min? - Du setter jo ikke dine bein på skolen.
Det er sant nok.
- Takk, Yacine. - Vel bekomme.
Vel bekomme.
Hva skjer rent historisk etter tilbakegang?
- Gjenoppblomstring. - Og hvis gjenoppblomstringen er døden?
Hei.
- David, det er André. - Hei.
Han søker også inn på Sciences Po.
- Vil du ha noe å drikke? - Nei takk.
- Bor du i nærheten? - Nei, i Aubervilliers.
Ok.
Alle tror søylen på Bastille-plassen ble reist for revolusjonen.
- Men den ble først oppført i 1830. - Jaså?
"Den gylne statuen på toppen av søylen symboliserer frihet."
"Den 27., 28. og 29. juli 1830 veltet Paris' borgere Karl den 10."
"Senere på året fikk regjeringen oppført en bronsestatue-
- til minne om ofrene fra de tre hedersdagene."
"Ved innvielsen ble ofrenes jordiske rester flyttet."
"Berlioz skrev musikken til høytideligheten."
"'Symphonie funèbre et triomphale' ble dirigert utendørs av Berlioz, -
- og han ledet opptoget som endte på Bastille-plassen."
- Du liker å kysse meg her. - Ja.
Kl. 16.18
Ja?
Lykke til videre. Hils faren din.
Det kan jo hende vi ses her når du skal ut i praksis.
Takk. Ha en fin dag.
Ikke ta den.
Kl. 16.20 Ukjent nummer
- Jeg tar denne etasjen. Du tar 29. - Vent litt.
- Vi blir sammen. - Vi avtalte 28. og 29. etasje.
Gå opp. Kom igjen.
Sarah?
Kl. 16.50.
Ditto.
- Hva heter det? - Semtex.
Utviklet i Jugoslavia på 60-tallet. Det lages ikke lenger.
Det er 40000 tonn igjen rundt om i verden.
Det kan oppbevares i årevis. Det var det de gjorde i Libya.
Hvor kommer dette fra?
Et innbrudd hos Sivilforsvaret i en forstad til Lyon. De tok 30 kg.
- Hvor mye er det? - Omtrent 250 gram.
Jeg har fire kilo alt i alt.
Men 250 gram er nok til å sprenge et fly i lufta.
- Går det bra? - Ja da.
Ta en tår vodka.
Kan jeg ligge over her? Jeg gidder ikke å dra hjem.
Klart det.
Skriv underskriften din bakpå. Du trenger ikke noen kode.
Det er bare deres sikkerhet. Betal kontant. Det blir 300-400 euro.
- For ei natt? Det er dyrt. - Ja.
Jeg kan kjøpe mye annet for dem.
- Jeg tuller bare. - Hva med kranen?
Greg kommer med den omkring kl. 15.30. Den står der når Sabrina kommer.
Ta den røde. Ta den røde.
Du er død.
- Hva med resten av Semtex-et? - Omar gjemmer det i varehuset.
Da kan vi lett få tak i det hvis noe går galt.
- Når møtes vi? - Rett etterpå.
Kl. 19. Ingen telefonanrop. Alle kaster telefonene sine.
Vi går rett til varehuset.
Det er fortsatt åpent kl. 19. Vi forsvinner i mengden.
Kom igjen.
Jeg har... Jeg har reservert et rom. Sophie Baroud.
Du er for stresset. Du må være mer avslappet.
Gå litt tilbake, og gå mot meg.
Jeg har reservert et rom. Sophie Baroud.
En gang til. Si det som om du har øvd deg.
- Er det ikke bra? - Nei.
Se meg i øynene, som om du er vant til det.
Det er sikrest. Hvis vi drar hjem, aner vi ikke om vi har blitt gjenkjent.
Risikoen er liten, men man vet aldri. Hvis alt går bra, drar vi hjem kl. 6.
- Omar ordner vaktene og alarmen. - Hvordan?
Det er lett. Det er 60 kameraer som er forbundet til vaktrommet.
Jeg har reservert et rom.
Slår vi av alle, kommer politiet. Derfor lar vi fem av dem kjøre.
De andre fortsetter å kjøre, men bare på vaktrommet.
- Er du sikker på at det går? - Jeg kjenner systemet ut og inn.
- Jeg har reservert. Sophie Baroud. - Det var bedre.
- Se meg i øynene, og virk selvsikker. - Skal jeg holde blikket fast?
Jeg dekker dere i høyhuset. Selv om etasjene er tomme, kan det være folk.
Kan man røyke den?
Sarah?
Kl. 16.50
Bli der du er!
Jeg er også vakt. Jeg legger fra meg pistolen og går.
- Bli der, sa jeg! - Vi kjenner hverandre. Jeg er vakt.
Bli der, ellers skyter jeg!
- Monsieur Devaux. - Ja. Takk. Farvel.
- Ha en god dag. - Takk.
Går det bra? Jeg så deg ikke. Går det bra?
Kl. 19.15
Kl. 19.16
Kl. 19.15
Kl. 19.53
- Farvel og takk. - Denne veien, mine damer og herrer.
Gå videre, frøken.
Fortsett mot utgangen.
Kom igjen, frøken.
Det er noe dritt. Jeg har ikke dekning.
Det er visst eksplosjoner i et høyhus og i innenriksdepartementet.
- Har det skjedd mer? - Jeg vet ikke. Jeg har ikke dekning.
- Hvor mange døde? - Jeg vet ikke.
La oss møtes etter runden vår. Jeg går ikke ut.
- Hva gjør du? - Det var åpent.
Pytt med det. Kom.
Kl. 20.30.
Fortsatt ingen dekning.
Slå av lyset, og slå på nyhetene.
Fri bane! Jeg er her nede!
- Var det noen som dreit seg? - Alt gikk som det skulle.
Ingen ble sett eller skygget?
- Er alarmen slått av, Omar? - Ja.
- Og vaktene? - Det er styr på det.
- Bandt du dem? - Jeg rettet pistolen mot dem.
Og så kneblet og bandt jeg dem.
Ta det med ro. Du kan regne med meg.
Hold dere unna lysavdelingen. Kameraene og sensorene virker der.
Det er ingen adgang.
- Hva med vaktskiftet? - Vi lar dem jobbe.
De bruker bare vaktrommet om kvelden. Og rengjøringsfolkene kommer ikke dit.
- Og ingen kan se oss, Omar? - Dette vender ikke ut mot gata.
- Det er rart at vi ikke hører noe. - Hva mener du?
- Utefra. - Man hører aldri stort her.
Vi mangler Fred og Greg.
Fred er død. Han ble skutt i høyhuset.
- Hvordan det? - Jeg så det ikke.
Jeg stod ute på gangen og hørte skudd. Jeg vet ikke hvem som skjøt på hvem.
Så kom det en annen vakt. Fred prøvde å snakke seg ut av det.
Men fyren skjøt ham likevel.
Hvorfor er ikke Greg her?
Jeg vet ikke, men Fred er i hvert fall død.
- Så du Fred bli drept? - Nei, men jeg hørte det.
Hørte det? Kanskje det ikke var han som døde.
Jeg føler meg dårlig.
- Hva er galt? - Det gjør vondt.
- Jeg må kaste opp. - Drikk eller spis noe.
Jeg tror armen min er brukket.
Jeg ble påkjørt av en bil, og jeg har dritvondt i armen.
- Har du vondt andre steder? - Ja, der.
Vi finner noe til deg.
Kom.
- Hvordan ble du påkjørt? - Jeg så meg ikke for.
- Hva gjorde du etterpå? - Jeg kom meg på beina og stakk.
- Ingen fulgte etter deg? - Nei, jeg sprang fort.
Kom.
Får jeg se? Ok.
Kan du bevege den? Den er ikke brukket.
Den har bare fått seg et kraftig slag.
- Hva gjør vi nå? Jeg har glemt det. - Vi blir her.
Det går nok helt amok der ute. Vi går ikke ut før i morgen kveld.
Hvis alt går bra, drar vi hjem. Har alle kastet telefonene sine?
Nye uten abonnement er også farlige. Ok?
- Hvor er kassen, Omar? - På lageret ovenpå.
Vis meg det.
Hva skjedde?
Vi sprengte alt i lufta.
- Hvor var du da det skjedde? - Jeg hørte ikke noe.
Jeg skyndte meg bare hit.
- Her. - Da har vi det hvis noe går galt.
Hvis ingen har dritt seg eller har blitt sett, går det ikke galt.
Får jeg se pistolen din?
- Har du slått av mobilen din? - Nei, de må kunne få tak i meg.
- Sa du til mamma at du ikke kom hjem? - Jeg sa at jeg lå over hos Mika.
- Enn du? - Hos Katia.
- Jeg dreit meg visst med kortet. - Hvordan det?
Da jeg ga kjerringa kortet, gikk hun inn på kontoret.
Underskriften min manglet, men hva skulle hun på kontoret?
Jeg tror hun meldte meg, den hora.
Det er bare et plastkort med et falskt navn.
Selv om de har fingeravtrykkene dine, finner de deg ikke. Så ikke vær nervøs.
Jeg vet ikke.
- Det er uhyggelig stille her. - Det må være lydtett.
- Tror du vi kan røyke? - Nei, det er nok røykalarmer.
- Det er digert her. - Ja, det er sprøtt.
- Vi skulle ha bombet det også. - Det er rart ikke å gjøre noe.
- Hva vil du gjøre? - Aner ikke. Hva er klokka?
Den er 22.
Hvor er vi? Jeg må holde meg i gang.
Vent. Jeg blir med.
Er dere her?
Er det noen her?
Omar, tror du det kan ses hvis du slår på lyset?
Nei, det er ingen vinduer her.
Folk må da bli sprø av å jobbe her.
Starter du rulletrappa også? Takk.
Jeg orker ikke lenger å gå i dette.
Ikke se, jeg skal skifte. Stikk. Stikk nå.
- Hva gjør du med knivene? - Man vet aldri.
Hvordan skal Greg komme inn?
Han finner vel ut av det.
Pass på nå.
- Hva var det? - Det var jeg som knuste noe.
Pass på, da.
Er dere der? Hallo?
Tror du vi har drept mange?
Vi prøvde å unngå det. Ikke tenk på det.
Vi vet ingenting. Det er snålt.
Det er den jeg bruker.
- Hvorfor gjør du det der? - Det skjer ikke noe. Er du redd?
Nei, jeg er ikke redd.
Men jeg hadde aldri trodd at jeg kunne gjøre noe sånt.
- Du er vakker. - Forsyn deg med klær ovenpå.
- Ikke for høyt. - Det skjer ikke noe.
- Du ser stilig ut. - Takk.
- Kan vi slå på dem? - Ja, det burde man kunne.
Jeg sjekker.
- Er de slått på? - Nei.
Vent litt.
- Nå? - Ja.
Sprøtt å se det i virkeligheten.
ANGREP FLERE STEDER SAMTIDIG I PARIS
HØYESTE ALARMBEREDSKAP
Hva er det?
- Hva? - Musikken.
Willow Smith.
Hun var ti år da hun sang den. Har du sett videoen? Det er sykt.
Det driter jeg i. Hør lyden. Rått, ikke sant?
Jeg er sperret inne!
Fortsatt ingen dekning.
Finner ikke rengjøringsdamene fyrene på vaktrommet?
- De går ikke inn dit. - Lurer de ikke på hvor de er?
Jeg er jo der. Og folk gir faen i hverandre her.
- Kan jeg røyke? - Nei, du setter i gang røykalarmene.
- Hvor fant du det? - Lekeavdelingen.
- Og denne? - Det er Omars.
- Er du sikker på at den er ekte? - Ja.
Ingen dumheter, vel?
Dumheter? De andre flyr rundt og spiller musikk og tar klær.
Det er da sprøtt.
Kl. 22.40
Vi legger tilbake alt.
Hva med disse?
- Hva er det etter herreavdelingen? - Vi har ikke vært der.
- God kveld. Går det bra? - Ja.
Hva foregår?
Det er panikk. Bomber, men jeg vet ikke hvor.
- Vil du med inn? - Hvor?
- I varehuset. Det er åpent i kveld. - Hvorfor? Hva gjør du der inne?
Faren min eier varehuset, så jeg har fått lov til å invitere noen venner.
- Det er masse å drikke. God vin. - Jeg vet ikke helt.
- Hva heter du? - Jean-Claude.
- Jean-Claude... - Jeg venter på kona mi.
Kom inn når hun kommer, da. Jeg lar døra stå på klem.
Hvor er dere?
- Hvor er de andre? - De ser på tv.
Går det bra?
Tosk.
Det er en skrekkens dag. Tidligere hørte vi præsidentens uttalelse.
I en kort, men intens tale brukte han flere ganger ordet "redsel".
Han forsikrer om at det vil bli satt inn ubegrenset med ressurser.
Ved Louvre startet en ny eksplosjon i ettermiddag, en brann som nå...
- Slå av. - Nei, vi må se om det er noen døde.
Jo, slå av. Det er bare noe dritt. Det var nødvendig.
Og hold dere unna Internettet hjemme. Det vil være noen teite kommentarer.
Nå har jeg dekning.
Angrepet kan ha forbindelse til de første, -
-men være utført av andre.
- Det er ikke mye på Facebook. - Skift ut vennene dine, og slå av.
- Vi burde sprengt FB i lufta. - Og arbeidsgiverforeningen.
Prøv den.
"Jeg er klar til å dø. Etter min død skal det foretas en obduksjon-
- som skal fastslå om jeg er psykisk syk."
- Hva gjør vi? - Jeg vet ikke.
- Hva er klokka? - Kvart over tolv.
Da må vi vente i ti timer til.
Jeg går ut og røyker.
Helsprøtt. Vil du prøve?
Unnskyld, vet du hva klokka er?
Nei. Beklager.
Vet du noe? Jeg vet ikke helt hva som foregår.
Jeg vet kun at flere bomber eksploderte samtidig, og at det har vært branner.
Det virker rolig nå.
Noen jubler av glede mens andre går og gråter-
-og sier at det er krig.
Men jeg tror det er overstått.
- Vet man mer om hvem det er? - De sier at de finner dem.
Ingen har tatt på seg ansvaret. Premierministeren hevder de har spor.
Men han vil ikke si mer. Han sier at det ikke nødvendigvis er utlendinger.
Men uansett...
Hva?
- Det måtte jo skje, ikke sant? - Ja, det måtte det vel.
Ja, det måtte skje, og nå har det skjedd.
Bli der du er.
Jeg er også vakt. Jeg legger fra meg pistolen og går.
- Bli der, sa jeg. - Vi kjenner hverandre. Jeg er òg vakt.
Bli der, ellers skyter jeg!
Jeg er kjempesulten.
- Har du en euro? - Nei, alt ligger i buksa mi.
Har du en euro?
- Jeg var redd for at du ikke kom. - Det sa jeg jo at jeg ville.
Jeg måtte bare helt ned i enden av trappa.
Det var faktisk lett.
Snu deg.
- Hva gjør du? - Jeg skal sminke deg.
Vær medgjørlig nå.
Min flotte kriger.
- Er jeg ikke noen kriger? - Det er din tur etterpå. Du er flott.
- Hva skal du i morgen kveld? - Jeg sa til mamma at jeg kom hjem.
- Enn du? - Jeg vet ikke.
- Hvor var du? - Ikke noe sted.
Han kan ikke komme inn likevel. Alle dørene er låst. Ikke tenk på det.
Det plager meg at jeg ikke vet hvor han er.
- Kanskje kan er død eller har sladret. - Hva mener du?
- Hva er klokka? - Halv to.
- Skal du ikke spise noe? - Nei.
Er du ikke sulten? Hva er galt?
Ikke noe. Jeg er bare litt utslitt.
Skål for Fred.
Og for oss andre.
Jeg vil ikke ha noe bråk.
Vi fikk vite at vi bare kunne komme inn.
Hun fikk bare sjokk over å se dere. Det er mat og drikke.
Bare sørg for ikke å bli sett når dere går igjen.
- Vet du hva du gjør? - Ja, det vet jeg absolutt.
De får litt å spise, og så ser vi ikke mer til dem.
Tror du de melder oss? De er uteliggere.
Du er ikke rett. Det er for sykt.
Se deg rundt før du hisser deg opp, Yacine.
Du er sinnssyk.
Du slipper dem ikke av syne med mindre en annen tar over.
- Ellers skyter vi dem. - Gi deg nå, din tosk.
Kl. 2.15
Hva er klokka?
- David, jeg begynner å bli nervøs. - På grunn av dem?
Jeg vet ikke, men...
Det er tanken på å komme ut og se alt sammen i morgen.
Ikke vær redd, kjære deg.
Kom.
Kl. 3.30
- Vi dør alle sammen. - Nei.
Jo. Det var en politibetjent som så meg på kranen.
Han så alt. De finner oss, og så dør vi alle sammen.
FORSKANSET MIDT I PARIS
André?
André! Kom og se.
Man vet fortsatt ikke antallet terrorister eller identiteten deres.
Innenriksministeren og presidenten sitter fortsatt i krisemøte...
- Hvordan har det skjedd? - Jeg vet ikke.
- Ikke si noe til de andre ennå. - Hvorfor?
Da blir det bare panikk. Politiet kommer ikke uten videre.
De vet ikke om vi har plassert sprengstoffer eller om vi har gisler.
Vi holder oss i ro.
Jeg koblet ikke til bomben engang. Jeg gikk uten å gjøre det.
Så surt.
- Hvor skal du? - Opp på lageret.
Alt i orden, Omar?
Kul lyd, ikke sant?
- Har du sett nyhetene? - Ja, det var ikke noe spesielt.
Våkn opp.
- Jeg sovnet. - Ta på deg kjolen din.
- Hva er det? - Ikke noe.
Vil du ha en brudekjole? Bare ta en.
- Sånt driter jeg i. - Kom.
- Hva er det, David? - Ikke noe.
Vent her.
- Går det bra? - Ja, jeg gjemmer resten rett overfor.
- Skal jeg hjelpe deg? - Nei.
Snakk med de andre. Vi bruker dette til å forhandle med.
- Vil du oppi badekaret med meg? - Ellers takk.
- Tror du vi blir tatt? - Det er umulig. Men jeg blåser i det.
- Gjør du? - Ja.
Vi har gjort noe vanvittig som ingen har gjort før.
Er du klar over det? Ingenting blir det samme igjen.
Vet du hva? Vi kommer i himmelen.
Ikke bare jeg. Du og alle de andre også.
- Hva drikker du? - Konjakk.
La meg smake.
Historielæreren vår fortalte oss en helt sprø historie.
Under krigen mellom Iran og Irak brukte iranerne barn og eldre til minerydding.
Som speidere. De lovte dem at de kom i himmelen.
Så barna gikk ut for å rydde miner, og mange ble sprengt i lufta.
- Da er de vel i himmelen. - Nei, det er ikke det sprøeste.
Før de brukte barna, sendte de esler inn, men de nektet å gå.
Så sendte de barna i stedet.
Ja.
Gi meg telefonen din.
- Hvem skal du ringe til? - Ikke bry deg.
Hei, mamma. Det er meg. Det er tidlig, men jeg ville bare si noe.
Garasjeporten er i stykker, og jeg er redd for at du blir innelåst.
Sørg for å få den reparert.
Jeg kommer og spiser på søndag. Men sørg for ikke å låse deg inne.
Kyss, kyss. Vi ses på søndag. Jeg er glad i deg.
Hva gjør de andre?
- Kom opp i badekaret, da. - Jeg har ikke lyst. Hvor er Mika?
Jeg vet ikke.
Mika?
Greg, for faen.
Hva er klokka?
Den er 4.
- Hvor faen har du vært? - Jeg stakk av.
Jeg sprang og sprang.
Da jeg forlot fyrens kontor og kom ned på gata, -
- glemte jeg i forvirringen å skjule pistolen.
Jeg glemte det faen meg. Jeg hadde pistolen i hånda.
Jeg begynte å springe som en gal.
Jeg tenkte: "Du kommer ikke inn i varehuset. Det er for sent."
"Du kommer ikke inn." Og så sluttet jeg å springe.
Jeg stod bare der på fortauet.
Så skjøt jeg meg selv i stedet for å ende i fengsel.
Ville du ikke ha gjort det? Ærlig talt?
Ville du ikke ha gjort det?
Hva, Mika? Ville du ikke ha gjort det?
Kyss, kyss. Vi ses på søndag. Jeg er glad i deg.
- Jeg har hatt et fryktelig mareritt. - Vil du se et ekte mareritt?
...noe som gjør politiets inngripen mye mer kritisk og vanskelig.
Etter ordre fra innenriksministeren sender vi nå bare fra studiet.
Disse bildene blir først vist igjen etter politiets aksjon.
Hva kommer til å skje nå? Hvordan vil politiet gripe det an?
Målene tyder på at det ikke er terrorisme, men fiender av staten.
Offisielt betyr det at man ikke trenger å forhandle med dem.
Kan du sette på musikk overalt? Så gjør det.
Jeg knuller deg.
- Hva gjør du? - Vi har Semtex, men ingen detonatorer.
Vi har Semtex, men ingen detonatorer. Vi regnet ikke med å bruke det.
Ta med noe, og finn en utgang.
Nyter du det?
Hva er klokka?
Det er på tide med kaffe og ristet brød med smør.
Sarah?
- Det er slutt. - Hva er slutt?
Det er bare slutt.
Jeg elsker deg.
- Hvor faen har du vært? - Jeg er her.
- Du liker dette, hva? - Jeg elsker det.
- Hvor skal du? - Jeg skal finne noe kaffe.
Mellom oss to, er det ikke en kul look?
Fantastisk.
- Du liker dette, hva? - Jeg elsker det.
Jeg så det alltid da jeg var liten.
- Hvor skal du? - Jeg skal finne noe kaffe.
Mellom oss to, er det ikke en kul look?
Fantastisk.
Politiet! Kast våpenet ditt!
Jeg skal dø.
Hva gjør vi?
- Hva faen gjør vi? - Jeg aner ikke.
Jeg har denne.
- Ta pistolen, og gi meg den. - Hvor skal du?
Jeg bandt ikke vaktene. Jeg drepte dem.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Ha det.
På tre springer vi mot trappa, ok?
Du går først. Men vent litt.
Vent.
Er du klar?
En... to...
Himmelen.
Hjelp meg.
Hjelp meg!
Hjelp meg.
Tilegnet Anna
Tekster: Anna Bjørshol Oneliner